PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
POZNALI
JSME SE
TI DVA
POZNALI MNOHO LIDÍ
STRÁVILI SPOLU SPOUSTU ČASU
A PŘEČETLI MNOHO KNIH
PROCHÁZELI SE, CESTOVALI, ČETLI
LÁSKA, ČAS, PŘÁTELSTVÍ, KOMUNIKACE
ZNOVU OTEVÍRÁM KNIHU O TOBĚ
DÍL 4
Jel jsem opilý tam, kde bydlívala Dan-i.
A pak...
Objal
jsem ji?
Nebo se mi to jen zdá?
Co se stalo pak?
Eun-ho!
Vím, že jsi vzhůru.
Pojď se nasnídat.
Takhle se opíjet jsem tě naučila já?
Když jsi teď dospěl,
naučím tě správně pít alkohol.
Pít tě musí naučit někdo starší a moudřejší.
- Co se děje? - To vypijou všechno?
Tyhle lahve schováváme pro vás.
A tyhle dáváme...
jen stálým VIP hostům.
Bravo. Tady jsi VIP.
Tu sbírku mám proto, že musím vyhovět vkusu svých klientů.
To je úděl všech bílých límečků.
Dobře. Tak se do toho pusťme.
Ty bílý límečku.
Začneme vínem.
Je důležité umět je otevřít.
Tak. Jako žes to otevřela ty.
Když ti někdo nalévá víno...
Nedrž tu sklenici takhle, ignorante!
Na červené je ta širší?
Řekněme, že jsi jen popletená. Dál?
Víno naléváme takto.
Hezky otáčíš lahví...
A dál?
Dál tě naučím, jak se pije whisky.
Podle toho, odkud pochází...
Já ji budu pít čistou.
Tys whisky nikdy nepil, takže si ji dej s ledem.
Na zdraví.
Tenhle alkohol zvládneš.
Jenže
tohle stačí znát teoreticky.
Ze všeho nejdůležitější
je naučit se sodžu bomby.
Vidíš to? Vidíš ty bublinky?
Rychle to vypij! Pij!
Teď se naučíme dělat panáky. Bum!
Taekwondo!
No teda...
Dan-i!
- Přestaň na mě bušit! - Dan-i.
Dan-i, tohle je pánský.
Dámský je tady. Tadyhle.
Dobrý. Tak běž.
Proboha.
Dan-i. Jsi v pořádku, že?
Hej, Dan-i. Já tam vlezu, jo?
Vydrž. Koukni na mě na chvilku.
Nemám něco na tváři?
Co je to?
Nic.
Pojďme.
Nevypadám sexy?
- Celkem 356 000 wonů. - Dobře.
KDO ZVONÍ, PLATÍ VŠEM
- Zlatý zvonec! - Nezvonil na něj někdo?
Dámy a pánové.
Mému mladšímu bratrovi
bylo konečně dvacet.
Špatný pocit nikdy neklame.
Neměla bych udělat něco výjimečného, abychom to oslavili?
Takže dneska
zaplatím útratu všem!
Eun-ho!
Gratuluju!
Brácho!
Eun-ho! Pijte, pijte!
Všichni pijeme!
Proč jsi tak utrácela?
Protože jsem chtěla.
Víš, jaký byl ten klient kretén?
Ten blbeček mi
takhle sahal na zadek.
Kde je ten hajzl teď?
Tamhle.
Mám ho zkopat do kuličky?
To je průšvih.
Každopádně mám radost z toho, jak jsem utratila peníze vydělané
díky tomu pitomci.
Hned se cítím mnohem líp.
No když myslíš...
Já vím.
Vážně.
Jsi trumbera.
Víš, že jsi trumbera?
Ano.
Vím.
Jsem trumbera.
Je zima.
Pojďme domů, Eun-ho.
Říkalas, že je ti zima. Ukaž.
Co to je?
Podívej. Kde mám ruce? Koukej.
Dobrý, tak pojď.
Je lepší, když je nemůžeš používat.
- Rozepni mi to. - Pojď.
Rozepni to. Takhle domů nemůžu.
Měl jsem to udělat už před hodinou.
Rozepni mi to.
- Nechce se mi. - Jé...
Proč jsi...
Počkej. Chceš to vyzkoušet?
Co si to dovoluješ, spratku?
Dala jsem si na tom hodně záležet
a utratila všechny peníze, abych tě naučila pít.
Jak ses mohl takhle opít ještě teď?
Kam jsi včera v noci jel?
K holce, co se mi líbí.
Tys jel za holkou?
Měl jsi mi to říct.
A proč ses teda vracel? Měls u ní zůstat.
Ty spíš se všema, co se ti líbí?
Co se ti to honí hlavou?
Však to znáš.
Pár necudných myšlenek asi jo.
Strašně dlouho jsem se nemilovala.
Hele... Zase jsi zčervenal.
Bože.
Včera v noci...
Šel jsem hned spát?
Nevím. Ale vypadals, že spíš.
Na to se neptám.
Než jsem usnul.
Jo, vlastně jsi mě večer objal.
Fuj!
A taky jsi mě celou poslintal.
Proč jsi tak nechutný?
Jsi fakt fujtajbl.
Máš celou pusu od jídla.
Je to s tebou čím dál horší.
Hej, Dan-i!
Jen jsem se chtěla podívat, co tam je.
No tak, vrať to.
- Vracíš jí ty věci? - Do toho ti nic není.
Jasně, soukromí je důležité.
Půjdu napřed.
Pojďme spolu. Odvezu tě.
Kdyby to zjistili v práci, bylo by to všem nepříjemné.
Ahoj.
Eun-ho!
Ahoj.
Dobré ráno.
Na.
Co to je?
Říkals, že si mám nechat věci u tebe.
Že se opiju a zase přijdu.
Nechoď ke mně, když jsi opilá. To už nejde.
- Cože? - Bydlím teď s jednou ženou,
takže ne.
Pojďme.
NOVÉ KNIHY
ZMIZ, ZKAŽENOSTI
INTENZIVNÍ SOUBOJ MOZKŮ, KTERÝ VÁM VYRAZÍ DECH
ZMIZ, ZKAŽENOSTI
Ta nová kniha už vyšla.
- Ta nová? - No vida.
Konečně je venku.
ZMIZ, ZKAŽENOSTI
Pane Cha,
co říkáte na tento text upoutávky?
INTENZIVNÍ SOUBOJ MOZKŮ, KTERÝ VÁM VYRAZÍ DECH
Tady je to nové vydání, slečno Song.
Proč tohle?
Já taky přišla s textem.
Není to fikané?
„Intenzivní souboj mozků, který vám vyrazí dech.“
Vy byste to nekoupila?
Co?
Co jí je?
- Co se stalo? - Něco je blbě?
Pozor na jazyk!
Pardon!
ŘEDITELKA GO YU-SEON
ZMIZ, ZKAŽENOSTI
Dan-i.
Ano, madam.
Co si o té upoutávce myslíte?
Je výstižná.
Podle mě je pro tu knihu ideální.
Myslíte si, že jsem vám ji ukradla?
Prostě mě napadlo totéž.
A od začátku jsem pro to byla rozhodnutá.
Snad jste
nepředpokládala, že mě nenapadne něco, co napadlo dokonce i vás?
Doufám, že ne.
Jak jste řekla,
třeba vás napadl stejný text.
A je možné, že vás napadl i dřív.
Ale myslím, že jestli to tak bylo,
měla jste mi to říct, když jsem vám ukázala svůj text.
Než ho na schůzi vybrali.
Nicméně se vás budu snažit pochopit
po svém.
Jak?
Slyšela jsem, že Eskymáci
nepotřebují výraz pro jedinečnost.
Neexistuje jedinečná velryba
ani jedinečný lední medvěd.
A totéž platí i pro nás lidi.
Nikdo nemůže být...
dokonalý.
Musím se vrátit do práce.
Myslím, že ti noví šli do tiskárny.
Proč jsi nešel s nimi?
Jak bych mohl? Zlomilo by mi to srdce.
DNEŠNÍ PROGRAM NÁVŠTĚVA TISKÁRNY
CHA EUN-HO, OH JI-YUL, PARK HOON, KANG DAN-I
Vždyť ty knížky jsou v pořádku.
Vidíte ta dvě auta, že?
To všechno jsou naše knihy.
A zanedlouho skončí stejně jako tyhle.
JEDNODUCHOST NADE VŠE
Vážně je skartace jediná možnost?
Vždyť s ní nic není.
Nemůžeme skladovat neprodané knihy.
Stojí to peníze.
Tahle se vrátila z knihkupectví. Lidé ji při prohlížení poničili.
Více než polovina knih
se z knihkupectví vrací poškozená
a nakladatelé musí nějak řešit ztráty.
Výroba těch knih dala spoustu práce.
JEDNODUCHOST NADE VŠE
Tahle byla o sebezdokonalení,
chtěl jsem čtenáře dojmout.
RADOSTI A STRASTI PRÁCE
Cítím ji. Cítím v ní bestseller.
Musíte to dělat s každou novou knihou?
Až do nejdelší smrti.
Chcete si to zkusit?
Ne, díky.
Ještě včera tahle kniha neexistovala.
Odhalila se nám až teď.
Není to úchvatné?
Podívejte na tu krásu.
To je naše dílo.
Radosti a strasti práce.
První vydání.
Napsal Im Seong-mok.
Vydal Kim Jae-min.
Redaktoři Cha Eun-ho a Bong Ji-hong.
Marketing Go Yu-seon a Seo Yeong-a.
Žádná kniha nepřijde na svět sama od sebe.
Kniha obsahuje
- jména a srdce... - Díky.
...mnoha lidí, kteří tvrdě pracují v zákulisí.
AUTOR MIN YEONG-HAN OBVINĚN ZE SEXUÁLNÍHO NAPADENÍ
Promiňte.
Mohla byste...
Promiňte...
Můžete mi to sundat, prosím? Haló!
Četlas ten článek?
MODRÁ NOC NA ROVNÍKU
Proč tu jste? Schválně jsme vám nevolali.
Je neděle. Vy mladí máte být na rande.
Stejně jsem neměla co dělat.
Já rande měl.
- Jestli dostanu kopačky, tak kvůli tobě. - Vážně? No tak si vezmeš mě.
Holky, chtěly byste strejdu Eun-ho za macechu?
- Jasně! - Jasně!
Ahoj, holky.
Pan Kim přijel ze zábavního parku.
Holky.
Tohle měl být náš nový titul,
jenže autor provedl něco ošklivého,
už tu knihu nemůžeme prodávat.
Proto to musíme vytáhnout.
Holčičko moje, co dělá tvůj tatínek?
Vyrábíš knížky.
Správně.
A o čem tatínek sní, maličká?
Že si knížky, které vyrobíš,
přečtou všichni lidé na světě.
Přesně tak.
Nerad jsem vám zkazil neděli
kvůli něčemu takovému.
Všem vám dlužím omluvu.
Je to hrozná pitomost.
Není proč se omlouvat.
Líbila se mi důvěra pana Kima.
Důvěra, že když se budeme snažit
i v úplných maličkostech, čtenáři si přečtou víc knih.
A důvěra, že i jediná kniha
může někomu změnit život.
MODRÁ NOC NA ROVNÍKU
Nemůžeme ty knihy prodat se slevou?
Co třeba 50 procent?
Pak se podle mě prodají.
Ne, knihy se prodávají za pevnou cenu. A slevy jsou omezené.
A nedaly by se darovat?
Knihy, které se vrátí z prodejen,
se nedají prodat ani darovat.
Kdyby se námi darované knihy dostaly do diskontů,
poškodilo by nám to tržby.
Když je skartujeme, dostaneme zaplaceno aspoň za papír.
Vy jste z Gyeoroo, že?
Tak jsme vám to sečetli.
Je strašně tenká.
Asi je tam šek.
Zbavili jsme se dvou náklaďáků knih.
Za peníze za skartaci tisíců výtisků
by se dalo koupit nanejvýš 30 knih.
RADOSTI A STRASTI PRÁCE
My to dokážeme!
Ty knihy nejsou nadobro pryč.
Když se rozcupují na kusy,
stane se z nich papír.
A pak se naším přičiněním
znovuzrodí jako nové knihy.
Mám chuť na vepřové.
To zní skvěle.
Ano, pane Kime.
Jsem v tiskárně.
Ukázal jsem jim stoupu a už se vracím.
Tam jste tedy šel.
Já tam nemůžu, zlomilo by mi to srdce.
To jsou všechno peníze!
Naše peníze jsou v prachu!
To je tak hrozné...
Pane Cha, můžete nám otevřít?
Hele, to je slečna Song.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Pojďme z práce spolu. - Dobře.
Hej, Dan-i!
Jen jsem se chtěla podívat, co tam je.
- Je čas na odchod. - Ano.
Máma uvařila kimči a chce vám nějaké dát.
Umí někdo z vás řídit?
- Já. - Tak ho laskavě odvezte do firmy,
než odejdete z práce.
Uvidíme se všichni zítra.
Tak pojďte.
NAKLADATELSTVÍ GYEOROO
Myslíte, že spolu něco mají?
Kdo?
Kdo asi? Mluvím o panu Cha a slečně Song.
Podle mě nejsou jen kolegové.
Viďte, Dan-i? Taky jste to cítila, ne?
Jela firemním autem takovou dálku, aby mohla odjet s ním.
A její rodina mu dává kimči.
Navíc bývá obvykle chladná,
ale před panem Cha se najednou usmívala.
Rozhodně tam něco cítím. Mám pravdu?
- Těžko říct. - Pletete se.
Já mám na to obvykle čich.
Moment, podle mě máme jiný problém.
Určitě jedeme správnou rychlostí?
Proč mi to přijde tak pomalé?
- Co je? - Jeď normálně!
Co se stalo?
Proboha, co mu tak vadí?
- Šmarjá. - Mám strašný strach.
Vy že umíte řídit?
„Jasně, umím řídit.“
Vždyť je to hrůza!
Mohla byste mlčet?
Jak dlouho máte řidičák?
Dali mi ho včera.
V marketingu musíte být mobilní, to se bez řízení neobejde.
Je tak strašně velký!
Jeďte normálně!
Co mě lekáte? Buďte laskavě zticha.
Napadlo mě vzít to kimči zítra do práce.
Ale byla jsem na logistice, tak jsem se zastavila.
To jsem rád. Stejně už mi kimči dochází.
Dívala jsem se na toho Ji Seo-juna, toho designéra.
Opravdu?
Je mu 29 let.
Od začátku kariéry pracuje výlučně pro Wolmyeong.
Ale víš, co je zajímavé?
Vystudoval literaturu.
Proč dělá jen pro Wolmyeong?
Dívala jsem se na to a našla jsem jediný rozhovor.
Vteřinku.
Hezký kluk, že?
SETKÁNÍ S DESIGNÉREM JI SEO-JUNEM
Vy jste zřejmě nakladatel.
Tohle všechno vydalo
nakladatelství Gyeoroo.
Proč to musí být zrovna on?
Požádala jsem šéfredaktora Wolmyeong o jeho kontakt.
Hned ti ho pošlu.
SONG HAE-RIN ČÍSLO NA JI SEO-JUNA
HONGIKSKÁ UNIVERZITA
Pokuste se odbočit do levého pruhu.
Nedokážu odtrhnout ruce od volantu.
Směrovku. Ji-yul, můžete vyhodit směrovku?
Co je směrovka?
- Tohle? - Hej.
Zastavte to. Rychle to vypněte!
Co jsem to provedla?
- Co to děláte? - Propána!
- Co je? - Ne, vážně.
Projíždíme kolem cedule!
Jémine! Přejeli jsme ji!
- Co teď? - Nemůžu za to.
Tak se uklidněte.
Zastavte, Hoone.
Kdybych věděl jak, dávno to udělám.
No tak pojedem až do Busanu.
Pusťte ten volant.
Sundejte ruce z volantu.
Dobře, zachovejte klid.
Sešlápněte brzdu.
Takhle se plní bobřík odvahy.
Dan-i, máte řidičák?
Ano.
Ale propadlý.
Jak se dostaneme domů?
Volá mi máma.
Slíbila jsem, že dnes půjdu na schůzku naslepo.
Pardon,
ale vy máte schůzku naslepo? Vždyť jste se sotva rozešla.
To se tak toužíte vdát?
Kdo říká, že se chci vdát?
Je to jen rande. Prostě si dáme kafe.
Na schůzky naslepo se chodí kvůli svatbě.
Já na ně chodím kvůli kapesnému od mámy.
Dobře. Postarám se, abyste je dostala.
Spokojená?
Držte se.
- Rozjíždím se znovu. - Hej!
Nejezděte! Co vás to napadlo?
Pojedu domů autobusem.
Ale... Co bude se mnou?
Nemůžeme tady to auto nechat?
Hlavně ať neřídíte vy!
- Je libo hudbu? - Kašlete na to.
Řízení je hračka.
Dokážu řídit i nohama.
Řízení je hračka...
Na shledanou.
- Bylo to moc dobré. - Díky.
KNEDLÍČKY SUNHA
Kdopak to přišel? To je pan Cha.
Máte se dobře?
Mami, on přišel sám? Já jsem vosk?
Nejsi vosk.
Viděla jsem vás spolu jako pár.
Je zima. Pojďte dovnitř.
Pojďte.
- Zlatíčko! - Tady jste.
Dobrý den.
Posaďte se tady.
Sama nechápu, že se tu našel volný stůl.
Celý vesmír nejspíš věděl, že přijdete.
Momentíček.
Přinesu vám vaše oblíbené jídlo.
- Z půlky maso, z půlky kimči, že? - Ano.
Páni, tady je zákazníků.
Neobtěžujeme je, když jsme přišli ve špičce?
Neblázni.
Neviděls, jak se máma usmívala?
Myslím, že tě má radši než mě.
To není možné.
Je na mě milá, abych byl já milý k tobě.
Můžeme ještě dostat kimči, prosím?
Zlato!
Vteřinku!
Máma uvařila kimči a chce vám nějaké dát.
Našla jsem u něj doma podprsenku.
Strčil ji do nákupní tašky.
A tu nákupní tašku držela Song Hae-rin.
Její máma mu dává domácí kimči.
KIMČI
To určitě znamená, že spolu chodí.
Proč jsi mi to nebral?
Dostával jsem právě košem.
Jak to?
Nějaká divná.
Není to ta s tou podprsenkou?
Prý nevím, co je láska.
Jenže mi řekl, že se rozešli.
Kam jsi včera v noci jel?
K holce, co se mi líbí.
Tu noc se museli usmiřovat!
Proto jel pro kimči od jejích rodičů.
KIMČI
Co tady děláš?
Kde máš vodítko?
A kde je pan Deštník?
Neměla by ses tu potulovat sama.
Promiňte.
Neviděli jste tady velkého psa?
Zaběhl se mi pes.
Ne, žádného psa jsme neviděli. Nebo ty ano?
Ne, neviděli.
Díky.
Kam mohl běžet?
Je opravdu drahý.
Koupil mi ho jeden kamarád.
Ale já ti ho teď půjčím.
Musím tě takhle vzít
páníčkovi.
Tak pojď.
Jak jste...
Dělá to 200 000 wonů.
Uvázal jsem ho před obchodem.
A než jsem koupil nudle, byl pryč.
Jak mi tedy zaplatíte nálezné?
To nevím.
Vy jste mi ten deštník zaplatila?
Navíc jsem vám našel lodičky.
Ten deštník jste mi nevrátila.
Napadlo vás pro ni jméno?
Všichni tři jsme se tehdy setkali poprvé.
Já jsem Šalotka. Vy jste Deštník.
Co je tedy
váš pes?
Lodičky?
Nezní to moc divně?
Toho dne pršelo.
Takže...
- „Bi“ jako v dešti? - A co Geum-bi?
To zní hezky.
Co myslíš ty?
Líbí se ti jméno Geum-bi?
Nechtěl byste chvilku počkat?
Přinesu vám ten deštník.
Za pět... Vlastně ne.
Za deset minut jsem tady.
Co kdybyste si radši
dala se mnou ty nudle, jestli jste ještě nejedla?
Dám do nich šalotku.
KNEDLÍČKY SUNHA
Tak prosím.
Díky za kimči.
To nestojí za řeč.
Kimči máme vždycky víc než dost.
Takže se neupejpejte.
A dám mu i knedlíčky.
- Ale mami. - To stačí.
Pro knedlíčky přijdu příště.
- Tak pojďme. - Dobře.
- Vyprovodím ho. - Dobře.
- Tak já jdu. - Přijďte zas.
Dobře.
Budeme se těšit.
Máma je fakt blázen, viď?
Ještě ti chvíli potrvá, než opravdu dospěješ.
Kvůli tobě mám splín, že já už mámu nemám.
Aha. Já zapomněla.
Za tvou mámou chodím rád, protože mi připomíná tu moji.
I když moje máma nikdy nebyla tak vřelá.
Nechoď ke mně, když jsi opilá.
To už nejde.
Bydlím teď s jednou ženou, takže ne.
Díky, nashle!
A zítra přijďte i s kamarádkami!
Dáme vám porci navíc.
Díky!
VEPŘOVÝ KOTLET BAEKILMONG
Co se děje?
Měla bys jít.
Ty ho znáš?
- Ne. Dám si vepřový kotlet. - Cože?
Dobře, tak já jdu.
Dojeď v pořádku domů. Uvidíme se zítra.
VEPŘOVÝ KOTLET BAEKILMONG
On tu teď není.
Odjel s ženskou do ciziny
a už se nevrátí.
Vítejte.
Eun-ho.
Kdo je to, miláčku?
Zlato, měla bys...
Pojď za mnou.
Běž tamhle do rohu a zůstaň tam.
- Kdo je to? - Zůstaň sedět.
Eun-ho.
Eun-ho, je zima. Proč...
Vysvětlím ti to.
Všechno vysvětlím.
Myslíš, že mi něco vysvětlit dokážeš?
- Děláš si ze mě legraci? - Cože?
Proč bych si dělal legraci?
Nedělám si legraci, vážně.
Vysvětlím ti, jak to bylo.
Sám víš, že to budou jen kecy!
Eun-ho, počkej.
Hej! Mohl bys... Přestaň!
Ona je těhotná!
Hej!
Jen jednu ránu.
Praštím tě jen jednou, Dong-mine.
Eun-ho!
Jak se opovažuješ se mnou takhle mluvit?
Ty nejsi žádný Dan-in bratr!
Všechno je to minulost! Co ode mě chceš?
Počkej!
Počkej, Eun-ho!
Drahá!
ZAVŘENO DŘÍVE OMLOUVÁM SE
Kolik toho Dan-i ví?
Ví, že jsem chodil s jinou ženou.
Ale to těhotenství bylo tajné.
A pak ta Kanada...
Musím to říkat všechno?
Komu by prospělo, kdyby Dan-i věděla, že takhle žiju tady?
To si děláš legraci?
Víš, co ona...
Dej mi telefon.
K čemu chceš můj telefon?
Moje číslo. Zvedni to, až ti zavolám.
Nemáme se o čem bavit.
Pošli Dan-i e-mail.
Omluv se, žes byl v jednom kole.
Dobře. Všechno?
Budu jako v Kanadě.
Pošlu ti její číslo účtu.
- A ty jí tam pošleš výživné a alimenty. - Cože?
Moment. Tohle bistro není naše.
Patří mým rodičům.
Radši buď zticha.
Dobrá.
Výživné pošlu, protože je to i moje dcera.
Ale ty alimenty...
Po rozvodu jsme se vypořádali.
Jestli mě nechceš vídat denně, pošli je taky.
Mám tu být štamgastem?
- Mám přijít i zítra? - Kolik?
Kolik chceš, abych jí poslal?
Miláčku, to bolí.
Víš, že jsem přišla o dům.
Chystali se ho strhnout,
a tak jsem tam bydlela tajně,
bez vody a elektřiny.
Už jsem uronila slz tak na rok dopředu.
A jestli mě ty slzy něčemu naučily,
tak to bylo poznání,
že pláčem se nic nevyřeší.
Idiot.
To vypadá dobře.
- Nechte si chutnat. - Díky.
Dan-i.
Jsi doma?
PRVNÍ VÝPLATA DÁREK PRO JAE-HUI A EUN-HO
Proč kupovala nové? Stejně používá jen vzorky.
VKLADNÍ KNÍŽKA KANG DAN-I
Ještě není hotový.
Můžu si ho pak vzít?
Jasně.
Dejte si čaj.
Na jedněch dveřích mám digitální zámek.
Vám je to asi divné.
Určitě pro to máte důvod.
Každý má pro všechno důvody.
Ale jiným to připadá divné.
Jste zábavná, slečno Šalotková.
Totiž...
Neptáte se mě na jméno.
Nezačínají lidé těmihle otázkami?
Věk, jméno, povolání.
Nejspíš v tomto pořadí.
Pak musím odpovědět i já.
Věk, jméno, povolání.
Tak na kterou?
Otázky jsou zakázané.
To je chytré.
Tyhle tři otázky nejsou problém.
Ale po jejich zodpovězení
chtějí lidé vědět víc.
Chci říct, že můj životní příběh není tak jednoduchý.
To jsem si říkal.
Byla jste naboso, s šalotkou v ruce,
bez deštníku.
Dokonce jste pila sodžu,
když jsme se poznali.
Slečna Šalotková a pan Deštník.
Hezké, ne?
Jako kamarádi ze sousedství.
Jo, taky se mi to líbí.
O víkendech můžeme hrát badminton.
A za deště jíst nudle.
Spíš šalotkové lívance.
Když pojedete někam na výlet, pohlídám vám Geum-bi.
- Vážně? - Ano.
- Víte to jistě? - Ano.
To je milé.
Ano, je to milé.
Eun-ho, jsem doma.
Kdes byla?
Světlo.
Pantofle.
Vsadím se, žes neuklidil fén.
Vážně?
- Dobré. - Fakt?
- Chodíš tam často? - Ano, rodiče Hae-rin mě zbožňují.
Asi neviděli, jak jsi doma líný.
Kdes byla večer ty?
Na večeři?
Ano, s kamarádem ze sousedství.
Nedávno jsem na něj narazila.
Co dělá?
Tys večeřela s někým, o kom nic nevíš?
Ani neznám jeho jméno.
Říkám mu pan Deštník a on mně slečna Šalotková.
To je dětinské.
Dali jsme si u něj nudle.
Moment? Je to chlap?
Šla jsi domů k chlapovi, kterého sotva znáš?
Proč? Nemůžu?
Ty nevíš, co znamená jíst s někým nudle?
Yoo Ji-tae to říkal
Lee Young-ae
ve filmu Nádherný jarní den.
Zeptala se ho: „Nechceš zůstat na nudle?“
A pak...
Co se stalo pak?
Vyspali se spolu.
Ano, přesně tak.
Je to nebezpečný návrh.
Tak to jsem dost naštvaná.
Souhlas, je to úchylný zvrhlík.
Nechápu, proč jsme zůstali jen u nudlí.
Eun-ho.
Nejsem přitažlivá?
To si děláš legraci?
Radši si dávej pozor.
Aspoň kdybys věděla, jak se jmenuje a co dělá.
Jenže když o něm nevíš zhola nic,
jak to může být kamarád?
Svět je nebezpečný.
K čemu je dobré, když někoho dobře znáš?
Na tohle mi stačí jediný člověk.
Někdo, koho dobře znám a kdo na oplátku zná dobře mě.
Jeden jediný člověk.
Nezapomeň si vyčistit zuby.
Dan-i.
To jsem já, viď?
Ten, kdo tě dobře zná.
Kdo jiný by to mohl být?
Až do konce
jsem to já,
jsem to já.
Jste tu brzy.
Dobré ráno, paní Seo.
Vidím, že vás zajímá marketing.
O tomhle ty knihy jsou.
Jasně, v reklamce jsem...
REKLAMNÍ TEXTAŘKA 2006 - 2012
SH ADVERTISEMENT
POTVRZENÍ O ZAMĚSTNÁNÍ
Chvíli jsem to měla jako brigádu.
Kdysi dávno, když jsem byla mladá.
Ten čas vážně letí.
Pořád se je co učit,
takže začínám od začátku.
Tahle kniha
vám k ničemu nebude, vyšla v roce 2003.
V téhle se píše jen o zastaralých strategiích.
Autor ji psal na půl plynu, číst ji je ztráta času.
Moment...
Jasně.
Dnes vládnou sociální sítě, musíte znát internetový marketing.
Děkuji, paní Seo.
Přečtěte ji a přijďte za mnou.
Doporučím vám další.
Jistě.
Děkuji.
Náš šéfredaktor je dneska mimo?
Jel na schůzku s panem Ji Seo-junem.
Vážně?
Prezident Kim jel s ním.
Pročpak?
Pan Cha má větší šanci, když bude sám.
To si děláte legraci.
Nejsem prezidentem jen na okrasu.
„Asi jsem důležitá osoba,
když se schůzky se mnou účastní i prezident.“
Nebude si to myslet?
Hlavně nic neříkejte.
Posledně jste slečně Kang řekl,
že si u nás vydělá majlant.
Tohle už netvrďte.
Plácla si s námi jen díky tomu, že ji moje řeč oslovila.
Dnes by vás čekalo jen ponížení.
Moment. Co kdybychom se vsadili
o vaši měsíční výplatu?
Dobrá. Ale vy vsaďte tu svou.
- Platí. - Sázíme se o měsíční výplatu.
Tak platí!
To je nádherný pohled.
V kavárně by měl každý číst.
Znáte tuto knihu?
Vyvolala obrovskou senzaci
od Evropy až po Japonsko.
To je on.
Designér Ji Seo-jun.
Tu sázku za pět vteřin prohrajete.
Tak pojďte.
Dobrý den, jsem Cha Eun-ho.
A já prezident Gyeoroo Kim Jae-min.
Prosím, posaďte se.
Totiž...
Zdá se, že jsme si souzeni.
Když jsem vás tehdy poprvé viděl,
myslel jsem si, že jste model.
Nikdy jsem neviděl tak pohledného designéra.
Ta kniha, kterou jste propagoval, si nevede moc dobře.
Musíte se cítit hrozně.
Jistě.
Samozřejmě.
Četl jsem všechny knihy,
které jste vydali.
Díky. Taky sleduji
všechny vaše obálky.
Nejdřív jsem byl zvědavý, proč jste mě kontaktoval.
Na nic jsem se nevyptával,
protože jsem chtěl vidět, jaký jste v reálu.
A váš verdikt?
Naživo vypadáte mnohem líp.
Musíte být naštvaný.
Asi ano.
Tahle tvář se nikdy neokouká.
Mrknete na něj a máte lepší náladu.
A když už jsme u toho,
pojďte pracovat k nám.
Zaplatíme vám víc než kdokoli jiný.
Dvakrát víc, než máte teď.
Čemu se smějete?
Zvěsti o vás nelžou.
- Cože? - Slyšel jsem, že jste byznysmen,
pane prezidente Kime.
Prodejem knih jste za deset let postavil sídlo firmy
a koupil i vedlejší budovu.
Nikdo v branži nejezdí luxusnějším autem než vy.
A pak přišlo to setkání v prodejně.
Je podivné, jak jsou zvěsti o vás přesné.
- Fascinuje mě to. - Pane Ji Seo-june.
Zvěsti vám o člověku neřeknou všechno.
Až mě poznáte, zjistíte, že jsem mnohem lepší.
Rozhodně bychom...
Nemám v úmyslu pracovat pro Gyeoroo.
Jak jsem před chvílí řekl,
chtěl jsem dnes poznat pana Cha.
Takže nemáte rád Gyeoroo?
Nebo je to kvůli mně?
Proč bych neměl mít rád Gyeoroo nebo vás?
Jsme na jedné lodi.
Měl bych pár otázek.
Otázek o Gyeoroo?
Jistě. Ptejte se.
A jestli se pro nás rozhodnete pracovat, dozvíte se víc.
Odpovíte mi na otázku?
Ano, na jakoukoliv.
Ale když budete s odpovědí spokojen,
podepište s námi smlouvu.
Pořád
jste s ním ve styku, viďte?
S kým?
S autorem Kang Byeong-junem.
Buďte upřímní. Určitě ano.
Můžete mi říct,
jaké má teď plány?
Přestaňte, prosím,
pane Ji Seo-june.
Musí mě to zajímat.
Nejlepší spisovatel v Koreji,
který aktivně psal, najednou začal stahovat svoje práva,
ohlásil konec kariéry
a převedl práva na malé nakladatelství,
se kterým nikdy nespolupracoval.
A pak odešel do důchodu.
Nakladatelství jeho autorských práv využilo,
odpíchlo se od nich a rostlo.
Proč převedl
svoje autorská práva na Gyeoroo?
Nemáme důvod uspokojovat vaši zvědavost.
Omluvte mě, prosím.
Hej.
Takže je to pravda?
Že Gyeoroo šlo po těch právech
a drží kvůli nim pana Kanga pod zámkem?
Co...?
To je absurdní.
I vy jste zakládajícím členem, pane Cha. Určitě to víte.
Zjevně jste jeho fanouškem.
Takže to dobře víte.
Kang sepsal prohlášení.
Každý má právo být zapomenut.
A on si přesně tohle přál.
A tak se ztratil?
Zavřeli jste ho někam? Nebo...
Hej, Eun-ho. Pusťte ho.
Co to do vás vjelo?
Po Kangově zmizení
začali lidé šířit divné historky.
Všechny možné drby.
Jenže...
my se s ním taky nevídáme.
Nevíme vůbec nic.
Tím si nejsem jistý,
ale teď už aspoň chápu, že pan Cha něco ví.
Dnes jsem se v tom utvrdil.
Neřešte ho.
Tyhle zkazky kolují v branži pořád.
Když ohlásil konec kariéry,
převedl práva k užití díla na nás
a zmizel.
Od té doby jsme jediní, kdo má z jeho knih zisk.
Jenže v branži zákonitě začaly kolovat ošklivé drby.
Ty zisky jsme si nenechali.
Všechno odevzdáváme na darech.
I tak jsme z nich měli prospěch.
Jsme „firma, na kterou převedl práva Kang“.
Díky téhle pověsti jsme tolik rostli.
Díky ní máme investice.
Díky ní se nám upsali další autoři.
Promiňte. Je to moje chyba.
Řekl jsem vám, ať se o tom nešíříte.
Nesete na bedrech těžké břímě. Já to nějak unesu.
Ne, nedívejte se na mě těmahle očima.
Taky se umím pěkně odvázat.
A vím, že mě máte rád.
Jestli i přesto
chcete něco říct, ať je to stručné.
Tento měsíc budete bez výplaty, že?
Platíte útratu.
Mimochodem, proč nepijete?
Musím ještě řídit.
Jedete ho navštívit?
Mám jet s vámi?
Ne, dneska pojedu sám.
Tak do toho.
Takže je to pravda?
Že Gyeoroo šlo po těch právech
a drží kvůli nim pana Kanga pod zámkem?
Nesete na bedrech těžké břímě. Já to nějak unesu.
VÁŠ ÚČET BYL VYTVOŘEN UPRAVIT PROFIL
Ještě nepřijel domů.
DAN-I
Proč se nevracíš domů? Spěchej.
Čekám na tebe.
Neodpovídá. Kam jel?
Začínám mít strach.
Ty, který miluješ hvězdy
Hej, ty
Nebuď zklamaný
Nelpěj
Na ztracené lásce
Hej, maličký
Protože hvězdy
Tě chrání
Temnota zmizela
A ty s ní
Nebuď tak smutný
Kvůli lásce, kterou není vidět
Nebuď smutný
Moje lásko
Hvězdy září
Na tebe
Eun-ho.
Proč jsi venku? Proč nejdeš dovnitř?
Měsíc je tak nádherný.
Máš pravdu.
Já tě taky potřebuju.
Jsi jediná, kdo mě dobře zná.
I kdyby se ke mně celý svět obrátil zády...
„Musí mít své důvody. Musí to mít vysvětlení.“
„Musel to udělat proto, aby ochránil něco,
co chce chránit.“
Ty...
Ty o mně aspoň...
nebudeš pochybovat, viď?
Ten měsíc je krásný, že?
To je.
Dan-i.
Ano?
Zazpívej mi písničku.
Kterou?
Tu, co jsi zpívala.
Ty, který miluješ hvězdy
Hej, ty
Nebuď zklamaný
Nelpěj na ztracené lásce
Hej, maličký
Protože hvězdy tě chrání
ZA PODOBNÝCH NOCÍ SI PŘEJU, ABY VĚDĚLA,
CO CÍTÍM, ANIŽ BYCH JÍ TO MUSEL ŘÍKAT.
JSME JAKO KNIHY. ČEKÁME, AŽ NÁS NĚKDO OTEVŘE A UVIDÍ OBSAH.
BÁL JSEM SE, ŽE UCÍTÍ, JAK SE TŘESU, KDYŽ JSEM JÍ OTÍRAL ÚSTA.
JEDNOHO CHLADNÉHO DNE MI DOŠLO, ŽE DAN-I UŽ DÉLE MILUJU.
POZNÁVÁM LIDI VE FIRMĚ.
NIKDO PŘECE NEMŮŽE ŽÍT BEZ DRUHÝCH.
„K HOLCE, CO SE MI LÍBÍ,"
ŘEKL JSEM A BÁL JSEM SE, ŽE MĚ PROKOUKNE.
NĚKTERÁ TAJEMSTVÍ ČLOVĚK
ZNÁT NECHCE A ZPĚTNĚ LITUJE, ŽE JE SLÝŠEL.
Marketingové tipy?
- Ano. - Ano?
Co takhle všechno zakrýt?
Fakt je nejdůležitější být spisovatelem?
Já ho naučím.
Myslím, že jsem nikdy
nepřemýšlela o lásce do hloubky.
Když se Dan-i směje, jsem šťastný.
Když pláče, drásá mi to srdce a dohání mě to k šílenství.
Sám se svým citům divím.
Líbí se mi kluk, ale já jemu ne.
A vůbec o tom neví.
Nezávazně se scházíme.